Minnesdag för templens förstöring
Den sjuttonde dagen i månaden Tammuz i den judiska kalendern är en judisk fastedag som inleder en tre veckors årlig sorgeperiod med anledning av förstörelsen av det första och det andra templet i Jerusalem.
![1291841479_bc2047bc0b_3k](https://www.israelreport.org/wp-content/uploads/2024/06/1291841479_bc2047bc0b_3k-300x199.webp)
Jerusalems murar under den andra tempelperioden förstördes enligt Talmud av romarna den 17:e Tammuz. Bilden visar stenhögar vid sydvästra hörnet av tempelberget i Jerusalem från 70 e.Kr. Foto: David King
Fastedagen, som i år infaller den 23 juli enligt den gregorianska kalendern, är den andra av de fyra fastorna till minne av förstörelsen av templet och den judiska exilen i Babylon. Den första fastan sker den tionde Teven, det datum då Babyloniens kung Nebukadnessar II belägrade Jerusalem år 588 f.Kr. och den sista fastan, Tisha B’Av, äger rum den nionde av månaden Av.
Enligt Talmud slutade prästerna i det första templet att offra det dagliga offret just den 17 Tammuz på grund av bristen på får under belägringen och nästa år 3184 (586 f. kr.) bröts Jerusalems murar ner efter många månaders belägring av Nebukadnessar och hans babyloniska styrkor. Samma datum tusen år tidigare krossade Moses lagtavlorna som han hade fått på Sinai berg. Den 17:e Tammuz inträffar fyrtio dagar efter den judiska högtiden Shavuot då Mose besteg berget Sinai för att ta emot lagtavlorna.
Murar revs
Den 17:e Tammuz förstördes enligt Talmud Jerusalems murar av romarna under den andra tempelperioden och den romerske generalen vid namn Apostomos som ledde ockupationsstyrkorna brände en Torah-rulle samtidigt som romarna reste en avgud i templet, skriver My Jewish Learning.
I Jeremia 52:6–7 står det att Jerusalems murar revs den 9:e Tammuz:
”Men på nionde dagen i den fjärde månaden var svälten så stor i staden att folket i landet inte hade något att äta. Staden stormades och allt krigsfolket flydde och drog ut ur staden under natten genom porten mellan de båda murarna, den port som ledde till den kungliga trädgården, medan kaldéerna låg runt omkring staden. De tog vägen mot Hedmarken.”
Samma sak nämns i Jeremia 39:2:
”I Sidkias elfte regeringsår, på nionde dagen i fjärde månaden, trängde de in i staden.”
Tre veckor av nöd
Följaktligen daterar den babyloniska Talmud rivningen av Jerusalems murar till den andra tempelperioden medan Jerusalemska Talmud säger att i båda epokerna revs murarna den 17:e Tammuz, och att texterna i Jeremia som daterar stormningen av Jerusalem till den 9:e Tammuz förklaras med att den bibliska uppteckningen var oklar på grund av de oroliga tiderna.
Fastedagen är en mindre fastedag där fastan varar från gryning till strax efter skymningen. De tre veckorna som börjar med den 17:e Tammuz och slutar med den nionde i månaden Av är kända som Bein haMetzarim, vilket betyder ”mellan nöddagarna”, eller som ”De tre veckorna”.